Христо Смирненски
Злободневка

chitanka.info

Засрамена от свойта доброта,

изкриви нервно зимата уста,

отърси пудрата си от лицето

и на града, балкана и полето

с неизразима гордост тя надяна

набърже бяла тъничка премяна.

Помръзнал здравата на юг Сарай,

разтривки вече сигур не желай

и затова на север той с надежда,

очаквайки пак „топлина“, поглежда.

А Ганьо дяволито Дойчу шъпне:

„Тъй нека в неизвестност да потръпне!“

Трепери днес от северния студ

и серенададжията прочут

и кат мишле, мяукане що слуша,

все по-дълбоко сгуша се в ботуша,

но май и той пак тесен ще му стане,

когато маслосвета се захване.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.